Те, що передача шведського винищувача Gripen була поставлена на паузу заради концентрації на F-16 стало відомим ще наприкінці травня 2024 року. Саме тоді міністр оборони країни Пол Йонсон зазначив, що це було рішенням коаліції та пов'язано із наданням пріоритету саме американській машині з метою концентрації зусиль та ресурсів.
Але зараз міністр закордонних справ Швеції Тобіас Біллстрьом повідомив, що рішення зупинити роботи над отриманням Gripen походило з України.
Читайте також: Чому у НАТО "повторно" ввели в експлуатацію комплекс ПРО у Польщі
"Це не має нічого спільного з рішенням шведського уряду. Таке рішення було ухвалене через те, що Україна дійшла висновку, що мати одночасно дві системи винищувачів - і F-16, і Gripen - надто багато", заявив він в інтерв'ю "Голосу Америки". Додавши, що Швеція "відкрита для продовження" і "знову ж таки, це справа України, а не уряду Швеції".
![JAS 39 Gripen](/media/contentimages/74f668fae15d120b.jpg)
Важливо те, що Тобіас Біллстрьом прямо зазначив, що в цілому таке рішення дійсно логічне і пов'язано з двома факторами. Перший - F-16 значно більше, як у кількості літаків можливих для передачі, так і стосовно країн-донорів.
З боку Defense Express нагадаємо, що після оголошення Норвегією кількості F-16 для України, калькуляція виглядає наступним чином: Данія -19, Бельгія - 30, Нідерланди - 24, Норвегія - 6. Тобто загалом 79 літаків, але з розтягнутим до 2028 року постачанням. На противагу, Швеція нібито може передати до 16-18 винищувачів JAS 39 Gripen.
![F-16](/media/contentimages/a11668fae721afcf.jpg)
Другий аспект - це складність введення в експлуатацію винищувачів. І приклад з F-16 вже більш ніж красномовно говорить про те, наскільки складним та довгим може бути цей процес.
"Це не лише отримати літаки і підготувати пілотів. Це складні системи, і впроваджувати дві з них одночасно було б занадто складно", - визнав очільник МЗС Швеції.
При цьому варто додати, що якщо підготовка українських пілотів на F-16 здійснюється за рахунок зусиль одразу декількох членів НАТО, то навчання на Gripen було б покладено на Швецію, максимум ще на Чехію, яка разом з Угорщиною є єдиними іноземними експлуатантом цих машин у НАТО.
"Коли це буде реалізовано, тоді ми зможемо почати говорити про повітряні винищувачі Gripen. І Швеція, і шведський уряд не має жодних обмежень на ці дискусії після впровадження F-16. Але це рішення ухвалив український уряд, а не шведський", - резюмує Тобіас Біллстрьом.
Але є одне вкрай важливе але, без якого ця історія не була б повною. Це ще один тип винищувачів, який обіцяний Україні - французький Mirage 2000-5. Передача цих машин і підготовку українських пілотів та техніків до них до кінця 2024 року пообіцяв президент Франції Емманюель Макрон.
![Mirage 2000-5](/media/contentimages/c38668fae415e126.jpg)
І таким чином опанування та введення в експлуатацію F-16 та Mirage 2000-5 будуть проводитись паралельно. А це дійсно дозволяє подивитись на постачання Gripen під іншим кутом.
Особливо в умовах, коли реальна поточна потреба України у F-16 складає 128 винищувачів і ніяк не покривається навіть обіцяними до 2028 року літаками. І єдиний шанс наблизитись до цієї цифри - ставити на озброєння декілька типів багатофункціональних винищувачів, або добитись від США перегляду свого самоусунення від донорства F-16.
Читайте також: Це дійсно важливо, коли західна країна купила для ЗСУ одразу дивізіон САУ 2С22 "Богдана"